Hva er det som foregår der ute? Ut med det.
Fryktelige ting. En såret mann er funnet i hagen.
Det er bråk i byen. Overalt.
Dette er fra hertugen av Malvica. Det er viktig.
"Kjære Fabrizio. Les de skrekkelige nyhetene."
"Piemontene har steget i land. Vi er fortapt."
"Jeg og min familie søkertilflukt om bord i et britisk fartøy."
"Gud bevare kongen. Ciccio." For en reddhare.
"11. mai steg en gruppe menn i land ved Marsala."
"Det er cirka 800 mann, og de ledes av Garibaldi."
"De unngikk all kontakt med de kongelig troppene."
"Og fortsatte mot Castelvetrano. Deres fører er general Garibaldi."
Paolo, bli i palasset ved Palermo. Ellers mister vi det.
Nei, Fabrizio. Det er farlig.
-Francesco Paolo, rop på Mimi! -Det skal bli.
Det er revolusjon.
Jeg kveles.
Her, madame. Drikk dette, så føles det bedre.
Mimi! Domenico!
Mimi kommer nå.
Beklager, men i hagen...
Si til don Antonio at han skal spenne for hestene!
Jeg drar til Palermo etter middagen.
Pater Pirrone, De blir med meg.
Måtte Gud beskytte oss.
Fabrizio, gatene er fulle av soldater og mordere.
De kan tilbringe noen timer sammen med vennene Deres.
Middag om en halvtime.
Det gjelder alle.
Hva skal vi gjøre?
De svinene stinker selv når de er døde.
Har du varslet kasernen?
Vi har sagt fra at de må komme og hente liket.
Det er dårlige tider, Deres Eksellense.
Har De sett bålene i fjellene?
-Det er opprørernes leirer. -Ja, jeg ser det.
De er kanskje bekymret for don Tancredi.
Han burde unngått venner som kan kompromittere...
Det er ikke don Tancredis feil. Det er tiden vi lever i.
Nå kan man ikke engang spille kort uten å bli kompromittert.
-Jeg vet det. -Hold munn, da!
-Hadde han vært merforsiktig... -Hold nå opp!
-God kveld, Deres Eksellense. -God kveld, sersjant.
La dem passere. Det er fyrsten av Salina.
Dette ville vært et vakkert land, hvis...
Det ikke hadde vært for alle jesuittene.
Jeg henter Dem om noen timer. Pater, be.
-Hvor kan vi gå? -Til vertshuset ved havna.
God kveld.
-Det er ikke pga deg han kommer. -lkke legg deg oppi det.
Fyrsten min!
-God morgen, onkel. -Tancredi!
-Hva gjorde du i går kveld? -Jeg var ute med venner.
Det var helt uskyldig. lkke som visse andre som var i Palermo.
-Hvem skulle det være? -Dem, onkel.
Jeg så Dem ved Villa Airoldi da De snakket med sersjanten.
Tenke seg til i Deres alder. Og presten var også med.
-De er en libertiner. -Du har rett.
Mimi!
Hvorfor så oppstaset så tidlig om morgenen?
Jeg skal reise om en time. Jeg kom for å ta farvel.
Skal du reise? En duell?
Ja. En stor duell. En duell med kong Frans.
Jeg reiser opp i fjellet. Der hender store ting.
-Jeg blir arrestert om jeg blir. -Du er gal som går med dem!
-En Falconeri er på kongens side. -Naturligvis.
Men hvilken konge?
Hadde kong Ferdinand levd... Men kong Frans... Nei.
Er Viktor Emanuel noe bedre? Bare dialekten er annerledes.
Vil De heller ha Mazzinis republikk?
Hvis vi ikke går med dem nå, blir en republikk påtvunget oss.
Hvis alt skal kunne bestå, må saker og ting forandres.
Forstår De det?
Vi ses snart, onkel. Jeg kommer tilbake med trikoloren.
Trikoloren! At du kan ta slike ord i din munn!
Sammenligner du den med den hvite fanen med den gylne liljen?
-De skal få se at jeg har rett. -Vås!
Adjø, onkel.
Adjø.
På gjensyn.
Adjø, Rosalia.
Carolina.
Lykke til.
-Kom snart tilbake. -Adjø.
Tancredi, vent!
Onkel..?
Hva er dette? Støtter De revolusjonen?
Takk, onkel.
Hils tante fra meg.
Tancredi!
Concetta, jeg kommer snart tilbake. Adjø.
Adjø. På gjensyn.
God morgen, Deres Eksellense.
-Har De kommet for å skrifte? -Det er jo ikke lørdag.
Deres Eksellense, De bør skrifte.
Det er ikke nødvendig. De vet jo alt.
Skriftemålet innebærer også at man angrer sine synder.
Hva venter De Dem? Jeg er en vital mann.
Hun korser seg i sengen, og kan ikke tilfredsstille meg.
Etterpå sier hun "Jesus Maria". Vi har sju barn. Sju!
Men vet De hva, pater? Jeg har aldri sett navlen hennes.
Syns De det er rett? Det er hun som synder.
Deres Eksellense, jeg har vært altfor brysk.
Jeg ønsker å være vel anskrevet hos Dem.
Men hør på meg. Skrift i dag.
Nei. Jeg vil ikke skrifte.
lkke i dag.
Jeg har gjort viktige politiske oppdagelser.
Vet De hva som skjer i vårt land? lngenting.
Bare et uunngåelig klasseskifte.
Middelklassen vil ikke knuse oss. Bare ta vår plass.
Pent og pyntelig. De gir oss kanskje noen tusen dukater.
Da kan alt forbli som det er.
l dette landet kommer vi alltid til enighet.
Skal aristokratiet inngå avtale med liberalerne og frimurerne?
Det blir på kirkens bekostning. Dens gods er de fattiges arv.
Og det kommer til å bli delt mellom deres skamløse ledere.
Hvem skal fø stakkarene som nå er kirkens ansvar?
Hvordan skal dere få stogget massene?
Først gir dere dem små parseller. Så gir dere dem hele eiendommen.
Herren fikk blinde til å se. Men hva med dem som har blind sjel?
Vi er ikke blinde, pater. Bare menneskelige.
Vi prøver å tilpasse oss den foranderlige verden vi lever i.
Akkurat som sjø gresset i havet.
Kirken er blitt lovet udødelighet. Men ikke vår klasse.
Å bli lovet 100 år til føles som en evighet.
Vi har ansvar for det som ligger innenfor vår rekkevidde.
Kirken må bekymre seg. For den må ikke dø ut.
Trøst er en del av dens desperasjon.
Tror De ikke at Kirken kan redde seg selv ved å ofre oss?
Og hva om den ikke gjør det?
Visst kommer den til å gjøre det. Med rette.
Nå har De to synder å bekjenne på lørdag.
Kjødets synd i går, og sjelens synd i dag.
Se, pater, hvor vakkert det er.
lngen Viktor Emanuel kan endre dette eventyrlige landskapet.
Det er klart: Kom igjen!
Hold dere nær muren, og følg meg!
Hjelp meg.
Han er politimann, en morder.
Fremad! Følg meg.
Kavaleriet! lkke skyt, avvent!
lld!
Hallo, frue! Kom hit!
-Hvor tok kongens soldater veien? -De er nok ved havnen nå.
Hva tror De, pater?
Kommer de nye tidene til å gi oss bedre veier?
Vel, regjeringen...
Rydd vei!
lngen får passere. Det er blokkert.
Veien til Bisaquino er stengt.
Beklager, men ingen får passere. Dere kan ikke fortsette.
Vår passerseddel er visst ikke gyldig.
Vi har fått ordre om at alle sivile passersedler er ugyldige.
Hvis jeg ber deg snu, så må du snu!
Rydd veien, så vognene kommer forbi.
lngen får passere her!
Jeg er kaptein Tancredi Falconari. Jeg kjempet i Palermo med dere.
-Kaptein, jeg har mine ordre. -Dette er en ordre. Rydd veien!
Du som lever blant adelen...
Hva sier de om denne storbrannen?
Hva sier den fyrige, stolte prinsen av Salina?
Adelen, som du kaller dem, er ikke lette å forstå.
De lever i en annen verden, ikke skapt av Gud,-
-men av dem selv, over århundrer med spesielle erfaringer,-
-problematiske og lykkelige, deres lykke.
De blir oppbrakt eller fascinert av ting som for du og jeg,-
-ikke betyr noen ting, men for dem er avgjørende.
Jeg sier ikke at adelen er dårlig, slettes ikke.
De er annerledes.
De bryr seg ikke om enkelte ting, som for oss er kjempeviktige.
Og kanskje de frykterting vi ikke aner noe om.
Prinsen av Salina, for eksempel.
Han ville aldri gitt opp ferien i Donnafugata, det er dit vi skal.
Men om dere spør ham hva han syns om revolusjonen,-
-vil han si det ikke fins noen revolusjon, alt fortsetter som før.
Det var dråpen.
La oss lese breviaret, det er bedre.
La oss se.
Salme 45.
Skynd dere, gutter!
Legg den ordentlig utover.
Ta fram flaskene og glassene.
Vi håper alt er slik du ønsker det.
-Det er hyggelig å se Dem igjen. -Først hviler vi litt.
Så fortsetter vi reisen til Donnafugata. Fortell om soldatene.
Så deilig. Vil du avkjøle deg litt?
Fukt tinningene og pannen.
Så friskt.
-Så behagelig. -Føles det bedre?
Best vi går bort til de andre. Ellers spiser de opp all maten.
Lommetørkleet mitt.
Kom nå!
Er du sulten?
Vi trodde det var farlig for Deres Eksellense å dra fra Palermo.
Vi visste ikke hva som ville skje Dem og Deres familie.
Men alt er bra med dere. Takk og pris.
Hva skulle ha hendt oss? Det har gått så greit.
Etter slaget om Palermo ble Tancredi forfremmet til kaptein.
Han tok med en sympatisk general, som ønsket å se freskene.
Han var til stor hjelp med å skaffe passerseddel til Donnafugata.
-Velkommen til huset Salina. -Takk, Deres Eksellense.
Generalen sa "Eksellense". Og har brutt Garibaldis første regel.
-Min nevø sier De vil se freskene. -Gjerne.
Jeg skal vise Dem mens det er lyst. Det er Jupiter og Juno.
Mars, Venus og Merkur.
På den andre siden er Tetis med en legion tritoner og dryader.
Apollon på en vogn av skyer. Alt tilhører huset Salina.
Vil du ha en myntepastill til?
Ja, takk. Det er akkurat de jeg liker.
Jeg tok dem med spesielt til deg.
Så blek du er. Så såret ditt var ikke så alvorlig?
Hva?
Det er greit med en liten skade når man blir forfremmet.
Vognen er her. Jeg har sett fyrsten!
Det er en glede å ønske Dem velkommen.
-Don Onofrio, hvordan går det? -Fint, Deres Eksellense.
Jeg overlater palasset i den stand De forlot det.
Bravo, don Onofrio!
For en ære å ta en skadet helt i hånden.
Hvilken skade? Jeg ble kaptein fordi jeg fikk en flue i øyet.
Jeg vet at De har arbeidet hardt for vår sak.
-Don Ciccio... -Velkommen tilbake.
Teresina, så hyggelig å se deg igjen.
Deg også, selvfølgelig. Hvilke gode nyheter har du?
-Unnskyld meg. Plikten kaller. -Naturligvis.
Du husker vel innbydelsene til i kveld?
lnviter konene deres også denne gangen. Det er bedre.
Du inviterer borgermester Sedara, notaren og konene deres.
Og Ciccio Tumeo, som ikke har noen kone.
-De andre får komme senere. -Ja, ja...
Hva er det?
Det er Mimi. Pater Pirrone...
Pater Pirrone vil snakke med Dem. Med en gang.
La ham komme inn, da!
-Kan jeg... Unnskyld. -lkke vær dum, pater.
Nakne kropper er uskyldigere enn nakne sjeler.
Ta håndkleet, og tørk meg.
Få opp farten, pater.
Hardere, pater.
Lytt til et godt råd, pater. De burde også bade iblant.
Sett Dem.
Hva var det De ville snakke med meg om?
Jeg har fått et svært delikat oppdrag.
En person som er Dem svært kjær, har-
-bedt meg fortelle Dem om sine følelser. De anser meg jo...
-Vær mer presis! -Naturligvis. Jeg mente bare...
-Gjelder det fyrstinnen? -Nei, fyrstinnen hviler.
Det gjelder signorina Concetta. Hun er forelsket.
Er signorina Concetta forelsket?
Dumheter!
Beklager. Jeg ville ikke gjøre Dem oppbrakt.
En mann på 45 ser fortsatt på seg selv som ung.
Til han innser at barna hans er gamle nok til å forelske seg.
Da kaster alderdommen seg over ham.
Deres Eksellense, De har ikke engang-
-spurt hvem den unge mannen er.
Det er ikke nødvendig.
Dumme jenta. Hvorfor kom hun ikke til meg selv?
Hva syns De jeg skal gjøre?
Kirken går inn for at man stifter familie, og bryllupet i Kana...
Kom til saken! Jeg vil snakke om dette bryllupet.
lkke om bryllupet i Kana, eller om bryllup generelt.
Hardon Tancredi fridd? Og i så fall når?
lkke et ordentlig frieri, nei.
Men signorina Concetta er sikker på hans hensikter. Blikkene...
Hun tviler ikke på at han snart kommer til å fri.
Faren er ikke engang overhengende.
Bare en romantisk jentes drømmeri.
"Faren" , Deres Eksellense?
Kan De forestille Dem Concetta som ambassadørfrue i Wien?
Jeg liker Concetta. Hun er fredsommelig og underdanig.
Men Tancredi har store framtidsutsikter.
Hvordan skulle Concetta, med sin passivitet og blyghet,-
-hjelpe en ambisiøs ektemann å klatre på rangstigen?
Tancredi trenger penger. Concetta får sin medgift.
Men Salina-formuen skal deles på sju.
Tancredi trenger mer enn som så.
Kanskje en av Sutera-jentene?
Ja, jeg vet det. De er stygge som nøkken, men rike.
Ja, men...
Kjærlighet, mener De?
lld og flammer i ett år. Aske i tretti år.
Jeg vet hva kjærlighet er.
-Hva vil De? -Hvilken drakt vil De gå med?
Pater, si til Concetta at jeg overhodet ikke er sint.
Men at vi får snakke om det senere.
Hva tror De? En ettermiddagsdrakt, selvsagt.
-Au revoir, pater. -Men, Deres Eksellense...
God kveld.
Don Calogero går med snippkjole. Det er morsomt!
Verre enn ilandstigningen i Marsala.
Calogero i kjole og hvitt. Et tegn på revolusjonen.
Han har på seg snippkjole. Men foren snippkjole og støvler!
-God kveld, don Calogero. -Min ærbødigste hilsen.
-Min kone har hodepine. -Så leit.
Jeg håper De unnskylder at jeg tok med min datter Angelica.
Naturligvis.
Hun har snakket om hvor moro det ville bli å treffe Dem igjen.
Jeg husker henne som liten pike.
Vi ser fram til å treffe henne.
-God kveld, don Calogero. -God kveld, signorina.
God kveld, don Calogero.
Min datter kommer snart. Vi bor jo like ved.
Vi venter.
Min frue har hodepine. Så jeg tok med meg min datter.
Unnskyld meg, prinsesse.
Angelica.
Lenge siden vi har sett Dem. De har vokst Dem til.
Vi er heldige som får besøk av en så vakker blomst i vårt hjem.
Jeg håper... At vi får se Dem her ofte.
De er like vennlig mot meg som De alltid har vært mot min får.
-God kveld, frøken Concetta. -Si bare Concetta, som før.
God kveld, pater.
La meg presentere min datter, Angelica.
Middagen er servert.
-Var reisen anstrengende? -Nei, ikke noe videre.
-De har en søt datter. -Ja. Concetta.
Villaen som jeg får oppført, blir svært enkel.
Men også meget komfortabel.
Så sultne vi er. Tenk om vi hadde begynt med suppe.
lkke sant?
Men også uforglemmelige tider. Kun én kommando. Fra munn til munn.
Generalen skjønte at når sicilianerne gjør noe, så gjør de det.
Hvorfor følger De Garibaldi?
Garibaldis høyeste ønske er å slåss med sine menn.
Det er hans ord. Jeg hadde ikke trodd jeg kunne bli så trøtt.
Jeg har marsjert for resten av livet. Til Gibilrossa.
-Har De møtt Bixio? -En gjenstridig tåpe.
Jeg kan fortelle om da Bixio traffLa Masa.
De forårsaket blodbadet ved Porta di Termini. Jeg var der.
Noe morsomt skjedde da vi skulle opp i et tårn i Origlione.
Vi banket på, vi skrek og vi truet. Men ingen åpnet.
Det var et nonnekloster.
l morgen skal vi dra til Den Hellige Ånds kloster.
Og be ved moder Corberas grav.
Så glade de vil bli. Nonnene er informert om ankomsten Deres.
Og de forbereder seg febrilsk til besøket Deres.
Vi drar dit hvert år, dagen etter vår ankomst.
Og... Hva skjedde så?
Nå skal du høre...
Tassoni, Aldrighetti og jeg innså at vi måtte trenge oss inn.
Vi tok en bjelke, som vi brukte til bukk.
Vi stormet mot døren, og klarte å slå den inn.
Vi gikk inn. Det var forlatt. Da hørte vi desperate skrik.
Noen nonner hadde gjemt seg i kapellet, og ville ikke røre seg.
Gud vet hvorfor de trodde de behøvde å frykte oss.
De var et komisk syn. Gamle, med fillete drakter.
Øynene lyste av skrekk. De forberedte seg på å bli martyrer.
De pep som tisper med løpetid.
Tassoni ropte: "Nei takk, søstre. Vi har ikke tid til dere."
"Men vi kommer tilbake hvis dere gir oss novisene deres."
Mennene lo seg nesten fordervet.
Vi satte opp en post og skjøt på kongens soldater.
-Det var da jeg ble skadet. -Skulle ønske jeg hadde vært der.
Hvis De hadde vært der, hadde ingen spurt etter noviser.
Slike historier forteller man til fortrolige. lkke til unge damer.
lallfall ikke når jeg også er her.
Han handler rett. Og jeg skal hjelpe ham.
Men det er unektelig ganske tarvelig.
Lenge leve ltalia! Lenge leve Garibaldi!
lkke se så trist ut, pater. Det er ikke noe begravelsesfølge.
Det er den forferdelige vinden.
Uten den ville luften vært som en dam i forråtnelse.
Dere stemmer i riktig rekkefølge. Førstemann stemmer først.
Her favoriserer vi ingen.
Donnafugatas Napoleon.
Deres Eksellense, det er en stor ære...
Don Onofrio.
Rotolo Onofrio.
Pater Pirrone er ikke bosatt her.
Stemmelokalet stenges en liten stund.
Får jeg by herrene på et lite glass?
Peppina, noe å drikke!
Sett dere, mine herrer.
Den hvite er nok svakest.
En siste hyllest til bourbonene.
Jeg kan ikke drikke i dag. Jeg har magesmerter.
En sådan dag kommer magesmerter i annen rekke.
lkke til meg, takk.
Don Calogero, jeg tar imot med glede.
Jeg skulle gjerne sagt noe...
Men slik en stor glede, kan ikke uttrykkes med ord.
Det er med den største glede jeg gir dere...
Jeg har den ære å kunngjøre resultatet avfolkeavstemningen.
Som er blitt avholdt i vår kommune, Donnafugata.
l det Herrens år 1860, 22. oktober i Donnafugata-
-klokken seks om kvelden trådte valgkomiteen sammen.
For å telle opp stemmene etter folkeavstemningen i kommunen.
Folket på Sicilia vil ha et samlet ltalia.
Med Viktor Emanuel som konge.
Og hans legitime arvinger som tronfølgere.
Han er en idiot.
Etter at alle stemmene er talt opp...
Etter at alle stemmene er talt opp..!
Har valget gitt følgende resultat:
Stemmeberettigede: 515!
Avlagte stemmer: 512!
Ja-stemmer: 512!
Nei-stemmer: null.
Nå, don Ciccio. Hva stemte du?
Hva frykter du? Bare vi er her. Pluss vinden og hunden.
Spørsmålet er meningsløst. Alle i Donnafugata stemte ja.
-De rådde folk til å stemme ja. -Ja, det gjorde jeg virkelig.
Du stemte altså ja?
Nei! Det gjorde jeg ikke. Jeg stemte nei!
Jeg sverger at jeg stemte nei!
Jeg vet hva De har sagt. At vi trenger nasjonal enhet.
De har kanskje rett. Jeg vet ingenting om politikk.
Men Ciccio Tumeo skal ingen tråkke på!
En mislykket kunstner med hull i buksene, kanskje...
Men han glemmer ikke hvem som har hjulpet ham.
De vet at det var dronning lsabella av Spania,-
-som var hertuginne av Calabria, som fikk meg til å studere.
Og hjalp meg med å bli organist i kirken vår.
Og Deres velvilje har gjort meg til en respektert borger.
På den tiden var vi fattige! Og min mor skrev til hoffet.
Vi fikk penger tilsendt hver måned.
Hvis kongene og dronningene kunne skue ned fra himmelen...
Skulle de da føle at don Ciccio hadde forrådt dem? Nei!
Nei, Deres Eksellense.
Takk og pris så kjenner de sannheten i paradis.
Ro deg ned!
Jeg beundrer din lojalitet. Men forstår du ikke-
-at mange er blitt forledet av Garibaldis seirer?
Uten folkeavstemningen ville vi fått anarki.
Et Savoia-monarki ertross alt et monarki.
Dem du er lojal mot, har lidd nederlag.
Men de leverfortsatt. De er fortsatt sterke.
Forandringer må til for at ting skal kunne bestå.
Revolusjonsarbeidet er gjort. La oss håpe det nye ltalia kan blomstre.
Men jeg stemte nei!
De svinene svelget min mening, og spyttet den ut igjen.
Jeg sa svart. De fikk meg til å si hvitt.
Jeg var en lojal undersått, men nå tilhører jeg bourbon-bermen.
De er alle savoiarder.
Men savoiarder spiser jeg til kaffen. De er gode til frokost.
Don Ciccio, du kjennerfolk i byen.
Hva syns du om don Calogero?
Jeg trodde jeg hadde uttrykt min mening om don Calogero.
Jeg vil gjerne vite sannheten om don Calogero og hans familie.
Sannheten, Deres Eksellense...
Er at don Calogero er rik og innflytelsesrik.
Men en gjerrigknark. Han er like slu som Djevelen.
De skulle sett ham i april. Da for han rundt overalt.
l vogn, på muldyr, eller til fots. l all slags vær.
Overalt tilrettela han forholdene for den kommende revolusjonen.
En svøpe for samfunnet.
Og vi har bare sett begynnelsen av don Calogeros karriere.
Snart kommer han til å sitte i parlamentet i Torino.
Og når kirkens gods blir solgt på auksjon,-
-så kjøper han opp all jorda, alle olivenlundene...
Han kommer til å bli distriktets største jordeier.
Hva er don Calogero da? Han styrerframtiden vår.
Sørgelig, men slik blir det.
Og resten av familien? Hvordan er de andre?
lngen har sett Calogeros kone på flere år.
Bortsett fra meg, da kanskje.
Hun kommer kun til morgenmessen, klokken fem, når ingen er ute.
En gang sto jeg opp veldig tidlig, bare for å se henne.
Jeg sverger, hun var vakker som solen!
Man kan ikke bebreide ham. Det krypet holder henne skjult for andre menn.
Men selv fra de best bevoktede hus-
-lekker ordene ut, tjenerne snakker.
Donna Bastiana er visst et slags dyr.
Analfabet, hun kan ikke klokka, hun kan knapt snakke.
Hun er heller ikke i stand til å elske sin datter.
God til sengs, og det er alt.
Det kunne ikke gått annerledes. Vet du hvem sin datter hun er?
En av dine leilendinger ved Runci.
Peppe Giunta het han.
Han var så illeluktende og grov at alle kalte ham Peppe Møkk.
Beklager språket, Deres Eksellense
To år etter at Don Calogero stakk av gårde med Bastiana,-
-ble Peppe funnet død med 12 hagl i ryggen.
Skandale! Han skulle gifte seg med Concetta.
Han er en forræder. Som alle liberalere.
Først svek han kongen. Nå oss. Han med sitt falske ansikt.
Hans falske tale og kjeltring streker!
Jeg visste at det ville skje da du slapp piken og faren inn i huset!
Jeg sa det! Men ingen ville høre på meg.
Har aldri likt den innbilske narren, men du forguder ham.
Og han har den frekkhet å be deg, fyrsten av Salina, om å framføre-
-hans frieri til den tøsens får! Du får ikke lov!
Nå er det nok!
Du vet ikke hva du sier. Angelica er ingen tøs.
Hun er som alle andre piker.
Bare penere. Hun vil også gjøre et godt parti.
Hun, som alle andre, er kanskje forelsket i Tancredi.
Og hun kommer til å få mye penger.
Penger som forvaltes vel av don Calogero.
Tancredi trenger mye penger.
Han er en herre. Ambisiøs, men ekstravagant.
Han har aldri fridd til Concetta, så vidt jeg vet.
Han tilpasser seg nåtiden. Politisk og i privatlivet.
Han er en sjarmerende ung mann. Og du liker ham også.
Jeg vil ikke høre mertuting i mitt hjem eller i min seng!
lkke noe mer "Du får ikke lov" !
Jeg hadde bestemt meg lenge før du fikk greie på det.
Sov nå.
Jeg skal på jakt i morgen, og må stå opp tidlig.
God natt, kjære Stella.
Du har snakket om slemme mødre og svinske bestefedre.
Men ikke om det som interesser meg mest. Signorina Angelica.
Det er lite å si. Hun er vakker. Hva annet betyr noe?
Hun er klok og omtenksom.
Da hun kom hjem, spilte hun masurkaene mine for meg.
Hun spilte dårlig, men hun er så pen med det håret og de øynene...
Kroppen, og brystene... Donnafugatas vakreste skapning.
Hennes sengetøy dufter nok av paradis.
Hiss deg ned, kjære Ciccio.
Du må omtale signorina Angelica med respekt.
l dag skal jeg overbringe Tancredis frieri til don Calogero.
Du er den første som får vite det.
Du skal låses inn i våpenrommet.
Og du slipper ikke ut før don Calogero har vært på besøk.
Deres Eksellense, det er utrolig.
Skal Deres nevø gifte seg med en av Deres fiender?
Folk som står langt under Dem?
Han kan gjerne forføre henne. Men et giftermål er et nederlag.
Det betyr slutten på Falconeri- og Salina-slekten.
Ekteskapet betyr ikke slutten. Men begynnelsen på alt!
Og det følger en god tradisjon.
Visse ting kan ikke du forstå!
Nå går vi hjem. Husk avtalen vår.
Kortene på bordet, don Calogero. lkke lag skandale pga et kyss.
-Det var jeg som ba Dem komme. -Ja, men...
Jeg skal lese et brev fra min nevø, som kom i går.
Det er sendt fra Napoli.
Han forteller om sine følelser for Deres datter.
Han gir meg i oppgave...
Å be Dem om signorina Angelicas hånd.
Nå vil jeg gjerne høre hva De har å si til det.
Unnskyld meg.
Denne fantastiske overraskelsen gjør meg overveldet.
Jeg vet hva som rører seg i Angelicas hode og hjerte.
Jeg tror jeg kan si at don Tancredis følelser-
-blir gjengjeldt av min datter.
Jeg ber Gud velsigne dette ekteskapet.
Gud velsigne Dem.
Det blir dårlig vær.
Unødvendig å informere Dem om Falconeri-slektens storhet.
De er etterkommere av kong Karl, aragonerne og bourbonene.
Hvis jeg kan nevne deres navn i Deres nærvær?
Kongens likemenn, grander av Spania, riddere av Santiago.
Men det er unødvendig å fortelle om Falconeri-slektens bakgrunn.
Unødvendig, fordi De allerede vet-
-at min nevøs formue ikke er på høyde med hans navn.
Don Tancredis far var ikke noen framsynt far.
Hans sløsing har drastisk redusert min nevøs arv.
Men resultatet av katastrofen er Tancredi.
Vi kjenner til saker og ting. Men det er kanskje umulig-
-å oppnå en slik finesse som den gutten er i besittelse av.
Med mindre ens forfedre har sløst bort enorme formuer.
Jeg kjenner til alt det der. Men kjærligheten betyr alt.
Det vet jeg så vel.
Jeg er en verdensmann. Jeg skal legge kortene på bordet.
Det unge paret må få vite hva de kan regne med.
l ekteskapsvilkårene skal all jorda ved Settesoli inngå.
Mer enn åtte tusen mål-
-av den mest fruktbare jorda herpå øya.
Og fire tusen mål vinmarker og olivenlunder ved Cippidolce.
Dessuten skal brudgommen få 20 sekker fylt med gullmynter.
Min familie betyr alt for meg.
lngen har sett Calogeros kone på flere år.
Bortsett fra meg, da kanskje. Hun kommer kun til morgenmessen.
Klokken fem, når ingen er ute..
En gang sto jeg opp veldig tidlig, bare for å se henne.
Jeg sverger, hun var vakker som solen!
Man kan ikke bebreide ham. Det krypet-
-holder henne skjult forandre menn.
Ja, jeg må nok bli tigger, men en datter er en datter.
Slikt betyr vel ikke mye for Dem,-
-som er etterkommer av keiser Titus og dronning Berenice,-
-men vi har fått en tittel av kong Ferdinand 4.
Så nå er også vi adelige.
Bravo, don Calogero. Ha en god kveld.
Papirene ligger klare. De skal bare sendes.
En dag blir det kjent at Deres nevø...
Har ektet baronesse Angelica Sedara del Biscotto.
Alle titlene er klare. Jeg må bare skrive til myndighetene.
Beklager, don Ciccio. Men jeg måtte gjøre det.
-Gikk det bra? -Ja, helt perfekt.
Kom snart tilbake, don Ciccio.
Tilgi meg.
"Det var en kald, mørk dag i januar."
"Den iskalde luften sto stille, som i en grav."
"l mange timer hadde det snødd."
"Langs den tomme veien gikk en hest med et dekke over seg."
"Den dro og slet en kjerre etter seg."
"Fanden ta deg! skrek kusken, som snakket med sin hest."
Signor Tancredi er her!
Han er på gårdsplassen. Bagasjen blir tatt av giggen.
lkke omfavn meg. Jeg er gjennomvåt.
Tancredi, så hyggelig å se deg.
Jeg glemmer meg rent bort. Her er min venn, grev Cavriaghi.
Dette er min adjutant, menig Maroni.
Vi ventet deg, men i dette været...
De kom, selv i denne stormen.
Jeg hørte at det aldri regnet der.
l to dager var det som å være i havet. Helt sant.
Unnskyld meg. Jeg er gjennomvåt. Pater. Så deilig med peis!
Jeg tok meg den frihet å invitere grev Cavriaghi fra Milano.
Så hyggelig å treffe Dem.
De trodde ikke at det regnet på Sicilia. Men det høljer ned.
De tror kanskje at man ikke får lungebetennelse, men pass Dem.
Tenn peisen i våre gjesters rom.
Og gjør klarrommet til soldaten. Fort!
Jeg syns jeg erindrer at dere en gang var røde som hummere.
Går ikke Garibaldis soldater med røde skjorter lenger?
Dette maset om Garibaldi. Vi har fulgt ham, men fikk nok.
Cavriaghi og jeg er nå offiserer i kongens tjeneste.
Da Garibaldis hær ble oppløst, tok vi tjeneste hos kongen.
Mange andre tok også tjeneste i en ordentlig hær.
Vi vemtes ved det pakket!
Banditter som stjeler fra bøndene.
Nå er vi skikkelige offiserer. Og ikke hønsetjuver.
Nå beordrer vi nye hester i kongens navn.
Dere må fortelle alt når dere har vasket dere og skiftet.
Ha meg unnskyldt.
Men jeg må vise dere ringen jeg skal forære Angelica.
Den er meget pen.
Nydelig.
Den er meget vakker.
-Du fikk den billig, forstår jeg. -Jeg tok vare på pengene.
Jeg brukte ikke opp alle de 200 dukatene, så jeg...
Betalte din gjeld med resten.
-Løytnanten igjen. Hva er det? -En bok til signorina Concetta.
"Sonetter" av Aleardi. Jeg håper hun liker den.
Kan jeg få gi henne den?
-Nå, hva syns du? -Den er nydelig!
Signorina Concetta, jeg vil gi Dem "Sonetter" av Aleardi.
Jeg har kjøpt den i Napoli. Det står en påskrift på omslaget.
"Sempre sorda" . "Alltid døv" . Men jeg har perfekt hørsel.
Men De er døv for mine sukk.
Snille Dem, unnskyld meg...
Jeg har denne med til deg.
Den står til skjønnheten din. Liker du den?
Du må takke min onkel også.
-Angelica! Tancredi! -Der er hun.
Angelica...
Angelica, kom hit.
Det er fullt av rotter her.
-Angelica! -Denne veien.
Angelica, hvor er du?
Tancredi...
Tancredi! Hvor er du?
De skremte meg. Det er rotter der.
-Hvor er Tancredi? -Jeg kan ikke finne ham.
Kom, så går vi.
Skremte jeg deg?
-Angelica! Tancredi! -Der er hun igjen.
Nå slutter vi. Jeg er lei av å løpe opp og ned.
-Hvor mange rom er det i slottet? -lngen vet det. Selv ikke onkel.
Man kan ikke bo i et slott hvor rommene kan telles, sier han.
-Vi går til henne. -Hva gjør de andre?
Concetta gikk ut i hagen igjen.
Din onkel sendte Francesco for å møte en gjest.
-Hvem er det? -Han kommer fra Torino.
-Kom nå! -Jeg vil ikke fortsette.
Jeg drar herfra. Concetta elsker meg ikke.
-Du må ikke gi opp så lett. -For henne er jeg en liten åme.
Jeg får prøve å finne en kvinnelig åme som står til meg.
Snakk med henne først. Nei, det er kanskje best slik.
Concetta er siciliansk. Hun har aldri forlatt øya.
Hvordan kan hun bo i Milano, der det tar en måned å finne bra pasta?
Jeg skulle holdt henne med skuffer fulle av makaroni.
Vi fortsetter alene.
Kom!
Stakkars greve, det er nytteløst; Concetta vil ikke vite av ham.
Hun er tåpelig. Hva vil hun egentlig ha?
Cavriaghi er kjekk, har et bra navn, eier land i Brianza.
Han kan kalles et skikkelig varp.
Concetta elsker deg fortsatt.
-Derfor tok du ham med hit. -Nei.
Jo, det er sant.
Nei, det er ikke sant.
Concetta har rett. Etter å ha elsket en mann som deg,-
-er en mann som ham, vann. Etter å ha smakt...
-Smakt hva da? -Etter å ha smakt... Marsàla.
For noen underlige rom. Hvordan kan noen ha bodd her?
lngen har det. Mine forfedre kom hit for å bryte regler-
-og skaffe seg minner som ingen vanlige dødelige kunne få.
Brøt de regler?
De kjedet seg, min elskede.
Er De cavaliére Chevalley di Monterzuolo?
-Jeg er fyrst Salinas sønn. -Hvordan står det til?
Min far tenkte at De kanskje ville bo hos oss i palasset.
Så vennlig av Dem.
Det er best De tar på Dem hatten. Sola steker.
Jeg drar tilbake så snart jeg har snakket med fyrsten av Salina.
Men ettersom De skal treffe pappa... Denne veien.
Jeg tar den.
La meg ta den. Den er ikke så tung.
Er det slottet?
Tror du jeg ikke vil elske deg mer?
Du er redd. Jeg vil ha deg. Men ikke nå.
lkke før vi er gift.
Beinet mitt.
Se, gjesten er her.
Hva vil han med deg?
Jeg vet ikke. Han har reist rundt på Sicilia en måned, han er nok trist.
Oljen i maten vår må ha vært en påkjenning for ham.
Han frykter en landeveisrøvers kniv i magen, som han fortsatt holder kjær.
Jeg spør om han vil spille whist.
Hva sier De til et slag kort?
Om jeg kan få æren av en prat? For i morgen må jeg dra.
Dra i morgen? Trives De ikke her?
Jo, selvfølgelig.
Kjære Chevalley, De er i mitt hus.
Og jeg holder Dem gissel så lenge jeg vil
Pass Dem for pater Pirrone, han er fæl. Han vinner alltid.
Sett Dem. Jeg blir Din makker.
Jeg fører poeng.
Unnskyld, er De virkelig fra Milano? Hvordan endte De opp her nede?
Selv om jeg utnytterfyrstens gjestfrihet, trives jeg virkelig her.
La meg være Din guide i Donnafugata. Jeg kan vise Dem baron Mutolos hus.
Francesco Paulo, ikke begynn nå.
Det er forlatt. Familien bor i Girgenti-
-etterat banditter holdt baronens sønn som gissel for 10 år siden.
Når jeg tenker på hva de betalte for å få ham fri...
De betalte ikke. De hadde ikke kontanter, som ingen har her.
Sønnen ble returnert likevel, men i rater.
l rater? Hva er det De sier?
Ja, i rater: Del for del.
Først kom pekefingeren på høyre hånd.
En uke senere kom hans venstre fot.
Til slutt, i en kurv under noen fiken,-
-sendte de hans hode.
Gi deg med disse historiene.
Jeg så det ikke, for jeg var liten, men farfortalte meg det.
Jeg må si at Bourbon-politiet var inkompetent.
Utvilsomt, Chevalley.
Det var episoder i vår region. Min far var oppsynsmann,-
-en risikabeljobb, iallfall inntil nylig,-
-for ham og hans familie.
Det blir slutt på det når våre paramilitære kommer.
l motsetning til hva propagandaen sier,-
-vil respekten for kirken bli gjenopprettet og forsvart som før.
Enda bedre, får vi da håpe.
For fem år siden ble en prest myrdet mens han forrettet messe.
Så fælt. Skyting i kirken?
Skyting, min kjære Chevalley?
Vi er for gode katolikker til å begå slik helligbrøde.
Nei, de hadde bare gift i altervinen.
Det er mye mer diskret, nesten liturgisk.
Men hvem gjorde det? Presten varen flott person og hadde ingen fiender.
Så interessant, prins, virkelig pussig.
Du bør skrive romaner, du er litt av en historieforteller.
Ja, det er historier. Tro meg, jeg er fra Milano.
Sicilia er et stort land.
Etter annekteringen...
Jeg mener, nå som Sicilia er blitt forent med kongeriket Sardinia,-
-vil regjeringen i Torino utnevne noen framstående sicilianere-
-som senatorer for kongeriket. Deres navn ble straks nevnt.
De har en berømt bakgrunn. De har stor anseelse.
Også for Deres vitenskapelige meritter og liberale holdninger.
Før listen sendestil Torino, vil regjeringen at De skal se på den.
Slik at De eventuelt kan gi Deres samtykke.
Min regjering håper på Deres samtykke. Det er mitt oppdrag.
Og det har gitt meg anledning til å lære Deres familie å kjenne.
Og få besøke dette vakre palasset.
Forklar meg, Chevalley...
Hva innebærer det egentlig å være senator?
Er det en hederstittel?
Senatet er kongerikets førstekammer.
Vi går gjennom, diskuterer, godkjenner eller tilbakeviser-
-de loversom blir framlagt for kongeriket.
Som senator gir De stemme til denne vakre øya.
Som verden først nå har rettet sin oppmerksomhet mot.
Så mange sår skal leges. Så mange ønsker skal oppfylles.
Hør på meg, Chevalley.
Jeg takker for at regjeringen har tenkt på meg.
Hadde det bare dreid seg om en hederstittel, ville jeg sagt ja.
Men jeg kan ikke si ja. Ha overbærenhet med meg.
Jeg tilhører herskerklassen.
Den forbindes med bourbonene. De båndene kan ikke brytes.
Jeg tilhører en generasjon som står midt mellom to verdener.
Dessuten har jeg ingen illusjoner.
Hva skal Senatet med meg? Jeg lurer ikke engang meg selv.
Og det må man, hvis man skal lede andre. Nei, Chevalley.
Jeg kan simpelthen ikke tro det.
Vil De ikke gjøre alt som står i Deres makt for å lette...
De elendige forholdene Deres folk lever under?
Vi er gamle, Chevalley.
l mer enn 25 århundrer har vi huset store sivilisasjoner.
Alle kom de utenfra. l 2500 år har vi vært en koloni.
Jeg klager ikke. Det er vår skyld. Men vi er trøtte og tomme.
Men det er over nå. Sicilia er ikke lenger erobret land.
Det er en fri del av en fri stat.
Det er godt ment. Men det er for sent.
Søvn, kjære Chevalley. Evig søvn er det sicilianerne ønsker.
De vil alltid mislike den som prøver å vekke dem.
Selv om han kommer med de vidunderligste gaver.
Men jeg tviler på om kongeriket har noen gaver til oss.
Alle sicilianske uttrykk er i virkeligheten et ønske om døden.
Vår sanselighet er et ønske om å glemme.
Våre knivslagsmål viser vår lengsel etter å dø ut.
Vår latskap, våre kryddere og berusende drikker er-
-en lengsel etter vellystig ubevegelighet, altså døden igjen.
Overdriver De ikke lite grann?
l Torino har jeg møtt sicilianere som var alt annet enn søvnige.
Jeg uttrykker meg dårlig. Jeg sa sicilianere. Men jeg mente Sicilia.
Atmosfæren, landskapets voldsomhet, klimaet...
Klimaet kan overvinnes. Landskapet kan gjøres fruktbart.
Og minnet om dårlige regjeringer kan viskes ut.
-Noen ønsker vel en forbedring? -Noen sicilianere kan lykkes.
Men da må de dra fra øya før de fyller20.
De trenger menn som skjuler sin egeninteresse bak idealer.
Får jeg komme med et forslag? Det er en mann som ville passe.
Nei takk, jeg røyker ikke.
Den mannen er...Calogero Sedara. Han passer bedre enn meg.
Og han er av god gammel familie, sies det.
Og han har noe som er viktigere enn prestisje. Makt.
Hans meritter er praktiske, snarere enn vitenskapelige.
Han dro nytte av mai-krisen. Og hva illusjoner angår...
Har han ikke flere enn jeg. Men han vet å skape dem.
Han er mannen De har bruk for.
Ja, vi har hørt snakk om Sedara.
Hvis hederlige menn som Dem trekker seg, erstatterskruppelløse menn dem.
Alt forblir som før.
Lytt til Deres samvittighet. Og ikke til disse kaute sannheter.
Jeg ber Dem, samarbeid med oss.
De er en hedersmann. Det har vært et privilegium å treffe Dem.
De har rett i alt De sier. Utenom én ting:
"Sicilianerne må ville noe bedre." Det vil de ikke.
De syns selv de er perfekte. Og det oppveier elendigheten.
La meg fortelle Dem en historie.
Før Garibaldi kom til Palermo, traff jeg noen britiske offiserer.
De ba om å få gå opp på terrassen.
Der kunne de se fjellene omgi byen.
Utsikten gjorde dem henført.
Men de tilsto at de var forferdet over nøden og skitten i gatene.
Jeg forklarte dem ikke at det ene fører det andre med seg.
En av dem spurte meg om hvorfor Garibaldi kom til Sicilia.
For å lære oss god oppførsel, sa jeg.
Men de kommer ikke til å lykkes for vi er guder, sa jeg.
De lo. Men jeg tror ikke at de forsto.
Vi må kle oss om til middagen.
Hvis De vil, kan De reise i morgen.
Hva De enn sier, så kommer det ikke til å forbli slik.
Vår nye moderne administrasjon kommer til å forandre alt.
Det kommer alltid til å bli slik. Ett århundre eller to.
Siden vil alt bli forandret. Men til det verre.
Adjø, min kjære Chevalley.
Vi var leopardene og løvene.
De som har tatt våre plasser, er sjakaler og sauer.
Alle: leoparder, løver, sjakaler og sauer,-
-så ser vi på oss selv som jordens salt.
-Jeg hørte visst ikke hva De sa. -lngenting.
Jeg hørte ikke riktig.
God kveld.
-Kjære Margherita. -Så hyggelig å se deg.
lngen grunn til bekymring. Deres gjester har ikke kommet ennå.
De er fortryllende, Stella.
Tancredi er her allerede.
Oberst Pallavicini kommer. Han gjorde en innsats i Aspromonte.
Jeg vet det var vanskelig for Dem å invitere dem.
Nå kan Angelica gjøre sin debut i selskapslivet.
-Calogeros snippkjole, da? -Bedre enn den gamle.
Jeg tok ham med til min skredder. Men det hjelper ikke.
-Mor, får jeg danse? -Selvfølgelig. Rett litt på deg.
Du er vakker, som en blomst.
Jeg er ikke så glad i ball, men må bli med for jentenes skyld.
Oberst, foren ære å se Dem her.
Margherita, kom og hils på oberst Pallavicini.
Jeg er stolt av å ha seierherren fra Aspromonte her som gjest.
Det er en ære for meg å få være her.
Jeg håper De og Deres offiserer får en hyggelig kveld.
Fyrstinnen av Lampedusa.
Grevinne Sutera.
Fyrstinne Corbera av Salina.
Jeg er glad for å treffe Dem.
-Jeg vil se om Angelica er her. -Gjør det.
-De må fortelle hele historien. -Er den virkelig sann?
-Jeg gråt som et barn. -Så spennende!
-Hvordan var han? -Opphøyd som en erkeengel.
For en helt, en ekte helt. Er han ikke utrolig, skatt?
Gabriella, så godt å se Dem.
Obersten forteller om da han skjøt Garibaldi.
Det varet lykkens skudd.
Jeg har ventet på deg. Du er sen.
Så vakker du er. Vi må hilse på fyrstinnen.
Kjære fyrstinne, jeg presenterer min forlovede, Angelica Sedara.
Det er sant, det som sies. De er en skjønnhet.
-Til og med vakrere enn det sies. -Takk.
-Hva er det? -Ridderkorset.
Her trenger du bedre enn som så.
Jeg visste at du hadde god smak.
La meg presentere Dem for don Calogero Sedara.
Fint sted, fyrstinne.
Tancredi, skal du ikke presentere meg for din forlovede?
La meg presentere deg for en venn, Gioacchino Lanza.
Og dette er Fulco...
Tancredi protesterer kanskje, men kan jeg få æren av neste vals?
Greit, gutter. Ro dere ned, det blir tid senere.
Beklager, jeg kan ikke bebreides. Damen velger sine partnere.
En vals. Skal vi danse?
-Jeg har ikke hilst på onkelen din. -Gjør det etterpå. La oss danse.
De er henrivende, som alltid.
-Fabrizio, De ser godt ut. -Så hyggelig å se Dem.
Sliten, Fabrizio?
Jeg tenkte på at ekteskap mellom søskenbarn ikke er bra.
De er som aper, klare for å klatre i lysekronen.
Der vil de henge etter halen og vise bakenden.
Eleonora Giardinelli... En hvit svane i en innsjø av frosker.
Gratulerer med din nevøs forlovelse.
Mange kommer til å følge hans eksempel.
-Hva sier du? -At...det er altfor varmt her inne.
Ja. Det var en feil å komme.
Jeg føler meg sliten i kveld. Men nå er jeg her, og må bli.
Det ville vært uhøflig å gå nå.
-God kveld. -Jeg har fire danser med Giovanni.
Vil De gjøre meg den ære?
Jeg har ikke danset på mange år.
Og med så mange vakre damer.
Og så på min alder, da...
Virkelig vakkert.
Sånt lager de ikke mer, ikke med de gullprisene.
Ja, don Calogero. Det er så flott, så.
Men ingenting er flottere enn vårt unge par.
-God kveld. -God kveld.
Angelica ville treffe Dem. Hvorfor er De her alene?
Hva ser De på? Funderer De over døden?
Angelica, du er henrivende i kveld.
Er det ikke underlig at don Diego vil ha denne scenen foran øynene?
Han er ikke i biblioteket mer enn én gang i året.
Jeg undres om min egen død kommer til å se slik ut.
Lakenene kommer ikke til å være flekkfrie.
Jeg håper at mine døtre ikke vil være så uanstendig kledd.
Ellers kommer det til å bli nøyaktig slik.
Onkel, hva er det De sier? Hva tenker De på?
Ja, jeg tenker på døden. Men tanken plager meg ikke.
Dere ungdommer forstår det ikke. Dere tror døden ikke eksisterer.
Det er noe som skjer med andre.
Vi må få familiegravstedet reparert.
Tancredi...
Kan jeg få lommetørkleet ditt?
Vi kom hit for å hvile oss litt. Og for å be Dem om en tjeneste.
Jeg håper at De ikke sier nei.
-Si det. -Vil De danse masurka med meg?
lkke si nei. Jeg vet at De har vært en dyktig danser.
Aldri har jeg fått et så fristende tilbud. Derfor må jeg si nei.
Vær så snill... Min fyrste.
Du får meg til å føle meg ung. Men det blir ingen masurka.
Da ville jeg følt meg altfor ung. Det får bli en vals.
Der ser du, Tancredi, hvor snill onkel er.
Han ville ikke at jeg skulle spørre. Han er sjalu.
Med en så sjarmerende onkel, er det normalt å bli sjalu.
Men for denne ene gangen skal jeg ikke motsette meg det.
Skal vi gå da?
En vals. Som om jeg skulle snakket med orkestret.
-En vals. Har De alt glemt det? -Naturligvis ikke.
Jeg er så lykkelig, onkel. Alle har vært så søte mot meg.
-Tancredi er en engel. De også. -La ikke Tancredi høre det.
Jeg mener det. Jeg har Dem og Tancredi å takke for alt dette.
Tancredi ville giftet seg med deg uansett. Du har deg selv å takke.
-Det er ikke sant. -Jo, Angelica.
lngen Tancredi ville ha klart å motstå din skjønnhet.
-Jeg hørte De var en god danser. -Jeg er lei for å skuffe deg.
De er mer enn en god danser. De er en fantastisk danser.
-Ja, det er min far. -Den neste.
Alle ser på oss.
For en vakker jente som danser med Din far.
Folk applauderer ikke fordi de har dyp respekt for Dem.
Men De fortjente ovasjoner.
-Kom og spis sammen med oss. -Nei, Angelica.
Jeg husker hvor trist det var å spise med en gammel onkel.
-Det er ikke sant, onkel. -Elskende skal være alene.
Gå nå, og tenk ikke på meg.
Takk, onkel.
Fabrizio, du er flink til å danse.
Hvordan går det, Fabrizio?
Fabrizio, du spiser ingenting. Du virker litt i villrede.
Margherita har vært dyktig. Men det passerandre mager bedre.
-Kandelabrene er nydelige. -De er fra Madrid.
Don Diegos farfar fikk dem da han var ambassadør.
Jeg undres hvor mye jord man kunne fått for dem.
Jeg har aldri vært mer rørt.
Så kjedelig den mannen er.
Vil De ikke gjøre oss den ære å sitte her?
Så godt De danset.
De radikale vil henge meg.
Fordi jeg beordret mine menn til å skyte mot Garibaldi.
Hva skulle jeg gjøre? Jeg hadde jo fått ordrer om det.
Men da jeg møtte Garibaldi, og hans lasaroner av noen soldater...
Noen så ut som fanatikere, andre lot til å være oppviglere.
Jeg var glad mine ordrer passet de beslutningene jeg selvfattet.
De få skuddene vi fyrte av var til hjelp for Garibaldi.
De befridde ham fra alle oppviglerne-
-som utnyttet ham, støttet av franskmennene.
Noe annet enn dem som kjempet ved hans side to årtidligere.
Og som trodde at de skulle skape et nytt ltalia.
Han...jeg mener Garibaldi...vet det.
Med min berømte knebøyning. Og han tok hånden min.
Vet De hva han sa, med lav stemme? "T akk, oberst."
"For at jeg har gjort Dem til krøpling?" spurte jeg.
Nei, fordi jeg hadde fått ham til å innse-
-hvilke feige uslinger hans medløpere var.
Unnskyld meg, men tror De ikke at all denne kyssingen på hånden-
-og alle disse komplimentene, var å gå for langt?
Nei. Det må jeg si nei til.
Jeg kommer alltid til å minnes denne modige mannen.
Utstrakt på den kalde marken.
Han var såret. Men han led enda mer i sjelen. Et sørgelig syn.
Da han kom tilbake til Sicilia, sa han: "Vi går inn i det ukjente."
Det var vanskelig ikke å vise sine følelser.
Og hvorfor ikke? Selv om jeg foretrekker en kvinnes hånd.
Jeg kysser hennes hånd av hensyn til vårt lands frelse.
ltalia er en kvinne. Og henne må vi alltid hylle.
Vennligst ha meg unnskyldt.
Tre ball på én uke er for mye. Hvorfor er alle så glade?
Har du en hårnål?
Det er kjedelig.
Så lenge vi får innbydelser, må vi bli i byen.
Jeg savner huset i San Lorenzo. Jeg savner stillheten.
Hvordan kan du si noe sånt? Bare ballene kunne vare i en måned!
Neste uke er det ball hos Trabia. Jeg har bestilt en grønn kjole.
Du kommer til å like den.
Livet er herlig. Tancredi er en engel. Dere har vært så snille.
-Skulle ønske du var lykkeligere. -Jeg vantrives blant mye folk.
Jeg danser ikke særskilt bra. Og derfor byr ingen meg opp.
Det kommer an på mannen. Du må finne den rette.
Jeg er ikke interessert.
Mange menn vil kurtisere deg, men du avviser dem.
Cavriaghi prøvde hardt. Men du tok motet fra ham.
Du løp bort fra meg.
Vi gikk hit for å stelle oss, og du forsvant.
Jeg hørte på Pallivicini. Han vet hva han snakkerom.
Den nye administrasjonen krever lov og orden.
Vi må kvele ethvert forsøk på anarki og uro.
Selv om vi må gå hardt til verks.
Som å henrette de som deserterte for å følge Garibaldi.
-Skal de virkelig skytes? -Ja, ved daggry.
Korrekt. De er desertører.
Jeg har aldri hørt deg snakke slik før, Tancredi.
Jeg har alltid snakket slik.
Dette erting du ikke forstår.
Vent, Concetta!
La meg gå. Men nå forstår jeg alt.
Du ville aldri sagt noe slikt før i tiden. Men nå er det nok.
Hun er søt. Spesielt når hun er sint.
Bravo.
Stakkars Concetta. Hun er fremdeles like forelsket i deg.
-Er du fremdeles forelsket i meg? -Ja.
-Har De sett fyrsten av Salina? -Nei.
Har De sett fyrsten av Salina?
Don Calogero, på tide å gå hjem. Ta deg sammen.
En kaffe, takk.
Sukker?
Tusen takk for en uforglemmelig kveld.
Vi må dra rett til forlegningen.
Og vi har fortsatt noen plikter som gjenstår før natten er over.
Få alt i orden, og slokk lysene.
Kjære Margherita Takk for et hyggelig selskap.
-Så synd at dere går så tidlig. -Det er sent.
Skal du òg gå?
Der er De. Vi har lett etter Dem. De andre gjør seg klar til å dra.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Jeg har allerede tatt farvel. Hent din tantes vogn. Jeg går hjem.
-Så sent? -Jeg vil ha frisk luft.
-Er De ikke bra? -Jeg har bare litt hodepine.
Alt gikk svært bra i kveld.
Jeg har snart gode nyheter. Til det kommende valget...
-Blir du en av kandidatene? -Visste De det allerede?
Unnskyld meg, onkel.
Det var hyggelig å treffes igjen. Hils.
Å, du trofaste stjerne.
Når skal jeg få et mindre efemert møte med deg?
Langt borte fra alt dette. l din evige visshet.
Det er en god hær. De mener alvor.
Akkurat hva vi trengte.
Her på Sicilia.
Nå har vi ikke noe mer å bekymre oss for.